Synk: stoffinho17
ROMARRlKET VAR UNDER SlN STORMAKTSTlD ENORMT,
OCH STRÄCKTE SlG FRÅN AFRlKAS ÖKNAR...
TlLL NORRA ENGLANDS GRÄNSER.
MER ÄN EN FJÄRDEDEL AV VÄRLDENS BEFOLKNlNG LEVDE OCH DOG...
UNDER KEJSARNAS STYRE.
VlNTERN 180 E.KR. BÖRJADE KEJSARE MARCUS AURELlUS...
TOLVÅRlGA KAMP MOT DE BARBARlSKA STAMMARNA l GERMANlEN...
ATT LlDA MOT SlTT SLUT.
BARA ETT SLUTLlGT FÄSTE STÅR l VÄGEN FÖR ROMARNAS SEGER...
OCH LÖFTET OM FRED l HELA lMPERlET.
Sir.
General.
Sir.
Trött och hungrig.
-Fortfarande inget? -lnte ett spår.
-Hur länge har han varit borta? -l nästan två timmar.
Kommer de att slåss, sir?
Det vet vi inom kort.
Jag beordrade dig att flytta fram kanonerna, soldat.
-Avståndet är för långt. -Avståndet är bra.
-Faran för kavalleriet... -Är godtagbart. Eller hur?
De säger nej.
Folk borde inse när de är besegrade.
Skulle ni det, Quintus?
Skulle jag?
Styrka och ära.
Släpp loss helvetet när jag ger tecken.
Ladda katapulterna.
lnfanteriet redo för framflyttning.
-Bågskyttar redo. -Bågskyttar!
Nocka pilen på bågen!
Fratres!
Maximus!
Om tre veckor kommer jag att skörda mina grödor.
Föreställ er var ni kommer att vara, och det blir så.
Håll linjen! Stanna med mig!
Bli inte oroliga...
om ni finner er själva ridandes på ett grönt fält...
med solen i ansiktet.
För ni är i Elysion, och ni är redan döda!
Bröder...
det vi gör i livet...
ekar i evigheten.
Dra!
Katapulter redo, sir!
Bågskyttar, tänd!
Tänd!
Bågskyttar, spänn!
lväg!
Gör er redo!
Håll linjen!
lväg!
Ladda om!
Håll linjen!
-Spänn! -lväg!
Stanna med mig!
Roma victor!
Tror du verkligen att han är döende?
Det har han varit i tio år.
Vore han inte döende skulle han inte ha skickat efter oss.
Han kanske bara saknar oss.
Och senatorerna? Han hade inte tillkallat dem om...
Lugna ner dig, Commodus.
Efter två veckors färd börjar ditt oupphörliga grubblande att bli enerverande.
Han har gjort sitt val. Han kommer att kungöra det.
Han kommer att utnämna mig.
Det första jag ska göra när...
Är att hedra honom med spel värdiga Hans Majestät.
Det första jag ska göra är att ta mig ett varmt bad.
Ers Höghet?
Vi är nog snart framme, sir.
-Ers nåd. -Var är kejsaren?
Han är vid fronten, Ers nåd. De har varit borta i 19 dagar.
De sårade kommer fortfarande in.
Min häst.
Ers nåd.
En puss?
Ni har än en gång bevisat er tapperhet, Maximus.
Låt oss hoppas på att det var sista gången.
Det finns ingen kvar att slåss mot, Ers nåd.
Det finns det alltid.
Hur kan jag belöna Roms största general?
Genom att låta mig åka hem.
Hem.
De hedrar er, kejsare.
Det är för er, Maximus. De hedrar er.
Missade jag det? Missade jag slaget?
Du har missat kriget.
Gratulerar, far.
Jag ska offra 100 tjurar till din ära.
Låt dem leva.
Hedra Maximus. Han vann slaget.
-General. -Ers Höghet.
Rom hälsar er, och jag tar emot dig som en broder.
Det var länge sen, min gamle vän.
Ers Höghet.
Här, far. Ta min arm.
Det är nog dags för mig att ge mig av.
Det var Roms ära, det.
Ett fantastiskt slag.
Lever generalen fortfarande?
-Ja. -Gudarna måste ha humor.
-De måste älska dig. -Valerius.
Tillbaka till lägret, general? Eller till Rom?
Hem. Min fru och son, skörden.
Farmaren Maximus. Jag har svårt för att föreställa mig det.
Jord är lättare att tvätta bort än blod, Quintus.
-Här är han. -Ers Höghet.
Senator Gaius, senator Falco.
Se upp för Gaius. Han smörjer er med vackert prat...
och en dag vaknar ni upp och tänker: " republik" .
Varför inte? Rom grundades som en republik.
Ja, och i en republik har senaten makten.
Men det bryr sig så klart inte senator Gaius om.
Var står generalen? Kejsare eller senat?
En soldat har fördelen att kunna se sin fiende i ögat.
Med en armé bakom er skulle ni kunna bli väldigt politisk.
Jag varnade er. Nu ska jag rädda er. Senatorer.
Maximus.
Jag kommer att behöva bra män som du.
Hur kan jag stå till tjänst, Ers Höghet?
Du är en man som vet vad det innebär att styra.
Ni ger era order, de verkställs och slaget är vunnet.
Men senatorerna smider ränk, käbblar, smickrar och förråder.
Vi måste rädda Rom från politikerna, min vän.
Kan jag räkna med dig när stunden är inne?
Ers Höghet, när er far släpper mig fri ämnar jag åka hem.
Hem? Ja, ingen har förtjänat det mer.
Gör dig inte för hemmastadd. Jag kanske kallar tillbaka dig snart.
Lucilla är här. Visste du det?
Hon har inte glömt dig.
Och nu är du den store mannen.
Tänk vilken kejsare du skulle ha blivit...
om du bara hade fötts till man.
Far.
Du hade varit stark.
Jag undrar om du hade varit rättvis.
Jag hade varit det du lärde mig att vara.
Hur var din resa?
Lång. Obehaglig. Varför är jag här?
Jag behöver din hjälp. Med din bror.
Självklart.
Han har alltid älskat dig.
Och...
han kommer att behöva dig nu, mer än vanligt.
Nog med politik.
Vi låtsas att du är en kärvänlig dotter...
och att jag är en god far.
Det är en trevlig föreställning.
God morgon.
Jag behöver ytterligare tre hästar.
Två! Tre!
Fyra!
Ett! Två!
Ni ville tala med mig.
-Kejsare? -Berätta igen, Maximus.
Varför är vi här?
För imperiets ära.
Ja.
Jag minns.
Ser du kartan där?
Det är den värld jag har skapat.
l 25 år...
har jag erövrat, spillt blod, utökat imperiet.
Sen jag blev kejsare har jag upplevt fyra år utan krig.
Fyra års fred på 20.
Och för vad?
Jag tog med svärdet. lnget mer.
Kejsare, ert liv...
Snälla. Kalla mig inte för det.
Kom hit.
Kom och sätt dig.
Låt oss tala nu...
enkelt, som män.
Nå, Maximus...
tala.
5 000 av mina mannar är där ute i den kyliga leran.
3 000 av dem är blodiga och sargade. 2 000 kommer aldrig härifrån.
Jag vill inte tro att de kämpade och dog för ingenting.
Och vad vill du tro?
De kämpade för er och för Rom.
Och vad är Rom?
Jag har sett mycket av resten av världen.
Den är brutal, grym och mörk. Rom är ljuset.
Och du har inte ens varit där.
Du har inte sett vad staden har blivit.
Jag är döende.
När man ser sitt slut...
vill man veta att det har varit nån mening med ens liv.
Hur kommer de att omnämna mig i framtiden?
Kommer jag att vara känd som filosofen?
Krigaren?
Tyrannen?
Eller kommer jag att vara kejsaren som gjorde Rom till vad hon en gång var?
Rom var en gång en dröm.
Man kunde bara viska det.
Allt annat än en viskning skulle få den att försvinna...
för den var så bräcklig.
Och jag fruktar att den inte kommer att överleva vintern.
Maximus...
låt oss viska nu...
tillsammans.
Du har en son.
Berätta om ditt hem för mig.
Mitt hus ligger i bergen ovanför Trujillo.
Ett väldigt enkelt ställe.
Rosa stenar som blir varma i solen.
En köksträdgård som doftar kryddor om dagen...
och jasmin om kvällen.
Vid ingången växer en enorm poppel.
Fikon, äpplen, päron.
Jorden är svart. Precis som min frus hår.
Druvor i sydsluttningarna, oliver i norr.
Ponnyhästar leker och retar min son i närheten.
Han vill vara en av dem.
När var du hemma senast?
För två år, 264 dagar och den här morgonen sen.
Jag avundas dig. Det är ett fint hem.
Värt att kämpa för.
Det är en sak till...
jag vill be dig om innan du åker hem.
Vad vill ni att jag gör, kejsare?
Jag vill att du ska bli Roms beskyddare efter min död.
Jag kommer att ge dig alla befogenheter...
att återge makten till Roms folk...
och göra slut på korruptionen som har fått staden på fall.
Godtar du denna stora ära som jag har erbjudit dig?
Av hela mitt hjärta, nej.
Maximus...
det är därför det måste bli du.
Det borde vara en prefekt, en senator...
nån som känner stan och förstår sig på dess politik.
Men du har inte korrumperats av Roms politik.
-Och Commodus? -Han är ingen man av moral.
Det har du vetat sen du var ung.
Commodus kan inte regera.
Det får han inte.
Du är den son jag skulle ha fått.
Commodus kommer att acceptera mitt beslut.
Han vet att du styr arméns lojalitet.
Jag behöver tid, Ers nåd.
Ja.
Jag hoppas att du samtycker vid solnedgången.
Omfamna mig nu som min son.
Och ge ännu en filt till en gammal man.
-Min far favoriserar dig nu. -Ers nåd.
-Det har inte alltid varit så. -Saker och ting förändras.
Men inte allt.
Stanna, Maximus.
Låt mig se ditt ansikte.
-Du verkar vara upprörd. -Jag har förlorat många mannar.
Vad ville min far dig?
Önska mig lycka innan jag beger mig hemåt.
Du ljuger.
Det syns alltid när du ljuger, för du är inte bra på det.
-Jag har aldrig försökt att dölja det. -Det är sant.
Men det har du aldrig behövt.
En soldats liv är enklare.
Eller tror du att jag är hjärtlös?
Jag tror att ni har talang för att överleva.
Stanna.
Är det verkligen så hemskt att se mig igen?
Nej. Jag är trött efter striden.
Det bekommer dig att se min far så svag.
Commodus förväntar sig att min far snart ska utropa honom som sin efterträdare.
Kommer du att tjäna min bror som du har tjänat hans far?
Jag kommer alltid att tjäna Rom.
Det är faktiskt så...
att jag minns dig i mina böner.
Ja, jag ber.
Jag beklagar er mans bortgång. Jag sörjde honom.
-Tack. -Och jag har hört att ni har en son.
Ja. Lucius.
Han är nästan åtta år gammal.
Min son är också snart åtta.
Tack för era böner.
Förfäder, jag ber er om råd.
Ärade Moder, kom till mig med gudarnas önskan om min framtid.
Ärade Fader, vaka över min fru och son med ett berett svärd.
Viska till dem att jag bara lever för deras skull.
Förfäder, jag hedrar er...
och ska försöka leva med den dignitet ni har lärt mig.
Cicero.
Sir.
Är det inte svårt att fullgöra din plikt?
lbland gör jag det jag vill göra.
Resten av tiden gör jag det jag måste.
Vi kanske inte kan åka hem, trots allt.
Är du redo att göra din plikt för Rom?
Ja, far.
Du blir inte kejsare.
Vilken visare, äldre man ska ta mitt ställe?
Jag överlåter min makt till Maximus...
att utöva...
tills senaten än en gång är redo att regera.
Rom ska bli en republik igen.
-Maximus. -Ja.
Är du besviken över mitt beslut?
Du skrev en gång till mig...
och listade de fyra hedersdygderna:
Vishet...
rättvisa...
styrka...
och tålamod.
När jag läste listan hade jag ingen av dem.
Men jag har andra dygder.
Ambition.
Den kan vara en dygd när den driver oss till överdrift.
Rådighet, mod.
Kanske inte på slagfältet, men det finns många olika slags mod.
Hängivenhet till familjen...
till dig.
Men ingen av mina dygder fanns på din lista.
Även då verkade det som om du inte ville ha mig som din son.
Commodus...
nu går du för långt.
Jag sökte i gudarnas ansikten...
efter sätt att glädja dig på, att göra dig stolt.
Ett snällt ord...
en riktig kram...
där du tyckte mig mot ditt bröst och höll mig hårt...
hade gett sol åt mitt hjärta i 1 000 år.
Vad är det med mig som du hatar så innerligt?
Commodus.
Allt jag nånsin ville...
var att leva upp till dig, kejsare.
-Far. -Commodus...
dina fel som en son...
beror på mitt misslyckande som far.
Kom.
Far.
Jag skulle ha slagit ihjäl hela världen...
om du bara hade älskat mig!
Maximus, kejsaren behöver er. Det är bråttom.
Sörj med mig, broder.
Vår store far är död.
Hur dog han?
Läkarna säger att han inte led.
Han dog i sömnen.
Far.
Din kejsare ber om din lojalitet.
Ta min hand.
Jag erbjuder den bara en gång.
Quintus.
Hell, kejsaren.
Jag måste tala med senatorerna. Jag behöver deras råd.
-Väck Gaius och Falco. -Gaius och Falco.
Svärd.
Var försiktig. Det där var inte genomtänkt.
Genomtänkt? Kejsaren har blivit mördad.
Han dog en naturlig död.
-Varför är ni beväpnad? -Vakter?
Kämpa inte emot.
Jag är ledsen. Kejsaren har talat.
Rid till gryningen...
och avrätta sen honom.
Se på mig. Se på mig!
Lova mig att du ser efter min familj.
Din familj träffar dig i livet efter detta.
Knäböj.
Fader, vaka över min fru och son med ett berett svärd.
Viska till dem att jag bara lever för deras skull.
Ge mig åtminstone en ren död.
En soldats död.
Frosten gör ibland klingan tjock.
Pretorian!
När var du hemma senast?
För två år, 264 dagar och den här morgonen sen.
Ärade Fader, vaka över min fru och son...
Jag ska försöka leva med den dignitet ni har lärt mig.
Viska till dem att jag bara lever för deras skull.
...med ett svärd redo, för allt annat är damm och luft.
Viska till dem att jag bara lever för deras skull.
För allt annat är damm och luft.
Pappa!
Dö inte.
Du får träffa dem igen.
lnte än.
Nej. De kommer att rengöra det. Vänta och se.
Dö inte.
De matar dig till lejonen.
De är värda mer än vad vi är.
Känns det bättre nu?
Rent. Förstår du?
ZUCCHABAR - ROMERSK PROVlNS
Proximo! Min gamle vän.
Varje dag är bra när ni är här...
i dag är det er mest tursamma dag.
Girafferna du sålde till mig vill inte para sig.
De går bara omkring och äter.
Du sålde homosexuella giraffer till mig.
-Jag vill ha pengarna tillbaka. -lnte en chans.
-Ni kan få ett kompispris. -På vad?
Har ni sett mina nyförvärv? Kom och titta på dem.
Kan nån av dem slåss? Jag har en match på gång.
Vissa är bra på att kämpa, andra är bra för att döda.
Jag tror att ni behöver båda sorter.
Upp med dig.
Vad är ditt yrke?
Jag var jägare.
Nej, jag köpte honom från en saltgruva i Kartago.
Sitt ner.
Legionens märke.
-Avhoppare. -Kanske det, men vem bryr sig?
Han är spanjor.
Jag tar sex. För 1 000.
Ett tusen? Bara numidianen är värd 2 000.
De här slavarna är ruttna.
Det ger dem mer smak. Nej, vänta!
Jag kan förhandla.
Jag ger dig 2 000, och 4 000 för jättarna.
Det blir 5 000 för en gammal vän.
Kom igen! Hur lång tid ska det ta att komma till sitt eget hus?
Jag är Proximo.
Jag ska vara närmare er under de närmaste dagarna...
vilka blir de sista i era eländiga liv...
än vad den horan till mamma som födde er till denna värld var.
Jag köpte er inte för sällskapets skull.
Jag betalade så att jag skulle kunna tjäna på att ni dör.
Och som era mödrar fanns där när ni föddes...
skall jag finnas där när ni dör.
Och när ni dör, för det ska ni göra...
ska er övergång ske till ljudet av...
Gladiatorer...
Jag hälsar er.
Röd.
Gul.
Bra.
Röd.
Spanjor.
Det räcker för tillfället!
Hans tid kommer.
Nästa.
Spanjor...
varför slåss du inte?
Vi måste alla slåss.
Jag slåss inte.
Jag borde inte vara här. Jag är skriftlärd och skriver ner ord...
och pratar sju språk.
Bra.
l morgon kan du skrika på alla sju.
Kanske blir det den skriftlärde som vinner sin frihet.
Frihet?
Vad måste jag göra?
Du går in på arenan och dödar mig.
Och honom...
och numidianen...
och avhopparen.
Och 100 till.
Och när det inte finns fler att slåss mot, så är du fri.
Det kan jag inte göra.
lnte?
Men det kan jag.
Är det gudarnas tecken?
Kommer det inte att förarga dem?
Gudarna är med dig.
Rött är gudarnas färg.
Du kommer att behöva deras hjälp i dag.
Proximo!
Leder han fortfarande med tysken?
Publiken älskar barbarer.
Dessutom gör han mig rik.
Han numidianen slagits förut?
Nej, det är första gången.
Och den där? Arbetare, soldat?
Spanjor. Han skulle lika gärna kunna vara eunuck, med tanke på vad han tar med sig.
Fem hundra sestertii på att numidianens och spanjorens lag klarar sig.
Och 1 000 på att numidianen klarar sig igenom det hela ensam.
Vill du att jag ska satsa mot min egen man?
Det är oetiskt.
Om jag sätter 2 000, då?
Vissa av er tänker att ni inte kommer att slåss...
mot nån som ni inte kan slåss mot.
Det säger alla tills de är där ute.
Hör.
Döda!
Stick in den här i en annan mans kropp...
och de kommer att applådera och älska er för det.
Och ni...
ni kanske börjar älska dem...
för det.
Vi är alla redan döda.
Vi kan dessvärre inte välja om...
men vi kan välja hur vi vill möta slutet...
i det avseendet att vi blir ihågkomna...
som män.
Kom igen!
Vänster sida, dra era sköldar!
Höger sida, dra era svärd!
Döda! Döda!
Para ihop dem: rött med gult.
Nästa!
Skynda på!
lnkräktare!
-Försvinn! -Ni kommer aldrig att styra över oss!
Han äntrar Rom som en segerrik hjälte. Men vad har han segrat över?
Ge honom tid, Gracchus. Han är ung.
Jag tror att han kan vara bra.
För Rom eller för dig?
Gå till din mor, Lucius. Hon vill säkert träffa dig.
-Lucius! -Mamma!
Hell, kejsaren.
Senatorer.
Rom hälsar sin nye kejsare.
Era lojala undersåtar hälsar er välkommen, Ers Höghet.
Tack, Falco.
Och vad gäller de lojala undersåtarna antar jag att de inte var dyra.
-Kejsare. -Gracchus.
Hela Rom gläds åt er återkomst.
Det finns många saker som kräver er uppmärksamhet.
Ordning i salen.
För er bekvämlighet har senaten förberett en serie protokoll...
för att börja ta itu med stans många problem...
med ursprung i allmän rengörning i de grekiska kvarteren...
för att slå tillbaka mot pesten som redan har fått fäste där.
Så, om kejsaren...
Förstår du inte, Gracchus?
Det är väl där själva problemet ligger?
Min far tillbringade hela sin tid åt att studera...
att läsa böcker som handlade om filosofi.
Om nätterna läste han skriftrullar som senaten hade skrivit.
Och samtidigt glömdes folket bort.
Men senaten är folket, Ers nåd...
vald av folket för att föra folkets talan.
Jag betvivlar att många av de här människorna äter lika fint som du.
Eller har så vackra älskarinnor, Gaius.
Jag tror att jag förstår mitt folk.
Då kanske kejsaren kan vara så god att lära oss...
utifrån sin egen stora erfarenhet.
Jag kallar det för kärlek.
Jag är deras far. Folket är mina barn.
Jag ska hålla dem nära mitt bröst och omfamna dem hårt.
Har ni nånsin omfamnat nån som är döende i pesten, Ers nåd?
Nej, men om du avbryter mig igen...
lovar jag att du ska göra det.
Senator, min bror är väldigt trött.
Ge mig listan. Kejsaren ska göra vad Rom kräver.
Ers nåd, som alltid kräver ert lätta sätt lydnad.
Vem skulle vilja läxa upp mig?
Senaten har sitt sätt.
Vilket sätt? Allt de gör är att tala.
Det borde bara vara du och jag och Rom.
Tänk inte ens tanken. Det har alltid funnits en senat.
Rom har förändrats.
Det krävs en kejsare för att styra ett imperium.
-Självklart, men låt folket få ha sina... -Drömmar?
Traditioner.
Min fars krig mot barbarerna...
Han sa själv att det inte gav nåt. Men folket älskade honom.
Folket älskar alltid segrar.
Varför? För att de aldrig ser slagen.
Vad bryr de sig om Germanien?
De bryr sig bara om Roms storhet.
" Roms storhet."
Vad innebär det?
Det är en idé. Storhet.
-Storhet är en vision. -Precis. En vision.
Förstår du inte, Lucilla?
Jag ger folket en vision av Rom och de älskar mig för det.
Och snart glömmer de allt om gamlingarnas tråkiga predikan.
Jag ska ge folket deras livs största vision.
GLADlATORER - VÅLD
Vitt och rött vin för era dryckesbehag!
Spel.
Etthundrafemtio dagars spel.
Han är smartare än vad jag trodde.
Smart. Hela Rom kommer att skratta åt honom...
om de inte vore så rädda för hans pretorian.
Fruktan och förundran. En mäktig kombination.
Tror du verkligen att folk kommer att hänföras av det?
Jag tror att han vet vad Rom är. Rom är pöbeln.
Skapa magi för dem, så distraheras de.
Stjäl deras frihet, så ryter de ändå.
Roms hjärta är inte senatens marmorgolv.
Det är Colosseums sand.
Han bringar dem död...
och de kommer att älska honom för det.
Allt du gör är att döda, döda, döda.
Publiken vill inte ha en slaktare, utan en hjälte.
Vi vill att de ska återvända.
Så hugg dem bara inte i småbitar. Kom ihåg att du är underhållare.
Spanjor.
Så underhåll!
Är ni inte underhållna?
Är det inte därför ni är här?
Spanjor!
Vad vill du ha?
En flicka?
En pojke?
-Du ville tala med mig. -Ja.
Du är bra, men inte så bra.
Du skulle kunna bli stor.
Jag är ombedd att döda, så det gör jag. Det är tillräckligt.
Tillräckligt för provinserna, men inte för Rom.
Den unge kejsaren har arrangerat en serie skådespel...
för att hedra sin far, Marcus Aurelius.
Jag tycker att det är roande...
eftersom det var Marcus Aurelius, den vise...
den allvetande Marcus Aurelius, som stängde av oss.
Så äntligen, efter fem kämpiga år...
i lopphärjade byar...
återvänder vi äntligen dit vi hör hemma:
Colosseum.
Du skulle se Colosseum, spanjor.
Femtiotusen romare...
som tittar på varje svärdrörelse du gör...
och vill att du ska göra dödsstöten.
Tystnaden innan stöten och ljudet efteråt.
Det stiger. Stiger upp...
som en storm.
Som om du vore åskguden själv.
-Har du varit gladiator? -Ja.
Vann du din frihet?
För länge sen...
gav kejsaren mig en rudius.
Det är bara ett träsvärd.
En symbol för ens frihet.
Han vidrörde min axel och jag släpptes fri.
Kände du Marcus Aurelius?
Jag sa inte att jag kände honom. Bara att han vidrörde min axel en gång.
Du frågade mig vad jag ville ha.
Även jag vill stå framför kejsaren...
precis som du gjorde.
Hör då på mig. Lär dig av mig.
Jag var inte bäst för att jag dödade fort.
Jag var bäst för att publiken älskade mig.
Vinn publiken, och du vinner din frihet.
Jag ska vinna publiken.
Jag ska ge dem nåt de aldrig tidigare har skådat.
Då åker vi till Rom tillsammans...
och har blodiga äventyr.
Och den stora horden ska amma oss...
tills vi är feta och lyckliga och inte kan dia längre.
Och då...
när tillräckligt många har dött...
kanske du kan få din frihet.
Här. Använd den här.
Det ligger där ute nånstans. Mitt land.
Mitt hem.
Min fru lagar mat.
Mina döttrar bär vatten från floden.
Kommer jag att få återse dem?
Det tror jag inte.
Tror du att du kommer att få se dem när du har dött?
Det tror jag.
Men jag kommer att dö snart.
De kommer inte att dö på många år.
Jag måste vänta.
Men skulle du göra det? Vänta?
Självklart.
Du förstår...
min fru...
och min son väntar redan på mig.
Ni kommer att träffas igen. Men inte än.
lnte än.
-Såvida... -lnte än.
lnte än.
Där är den.
Ut.
Skynda på, ut!
Kul att träffas igen, gamle vän.
Bringa mig tur.
Har du nånsin sett nåt liknande?
Jag visste inte att människan kunde bygga såna saker.
Vinn publiken.
ln med er. Skynda på.
ln.
Han sover så tungt för att han är älskad.
Kom, bror. Det är sent.
Jag ska göra Rom till tidens underverk.
Det är det Gracchus och hans vänner inte förstår.
Alla mina begär klyver mitt huvud i bitar.
Drick det här.
Jag tror att tiden snart är inne.
Jag kan tillkännage senatens upplösning...
och firandet för att hedra vår far.
Tycker du att jag ska göra det?
Är folket redo?
Jag tror att du måste vila nu.
Stannar du hos mig?
Är du fortfarande mörkrädd?
Fortfarande.
Alltid.
-Stanna hos mig i natt. -Du vet att jag inte gör det.
Pussa mig då.
Sov nu.
Att ha tjänare som är döva och stumma...
säkerställer att jag överlever lite längre.
De arresterar lärda personer nu.
Alla som vågar yttra sig. Också satiriker och krönikörer.
Och matematiker.
Och alla möjliga för att fylla arenan.
Senaten godkände inte krigslagar.
Det här terrorväldet är helt och hållet pretorianskt.
Jag är rädd för att gå ut när det är mörkt.
Du borde vara mer rädd för vad du gör under dagen.
Senaten är full av hans spioner, med packets ledare Falco i spetsen.
Men vad vill han göra? Det är det jag oroar mig över.
Han tillbringar hela sin tid helt besatt av...
att planera festivalen för att hedra sin fars minne.
Han ignorerar även den minsta lilla grundläggande regeringssak.
Så vad är det han planerar?
Och hur betalar han för det?
De dagliga spelen kostar en förmögenhet, ändå har vi inga nya skatter.
Framtiden.
Framtiden betalar för det.
Han har börjat sälja av kornreserverna.
Det är inte möjligt.
Han säljer av Roms kornreserver.
Folket kommer att svälta om två år.
Bäst att de njuter av spelen...
för snart kommer de att orsaka deras död.
-Rom måste få veta det här. -Och hur?
Han ska upplösa senaten.
Och vem ska berätta för dem innan det är för sent? Du, Gracchus?
Du, Gaius?
Håller du ett tal på senatens golv och pekar ut min bror?
För att därefter se din familj på Colosseum?
Vem skulle våga?
Jag har bott i rädslans fängelse varje dag...
eftersom min son ska ärva tronen.
Han måste dö.
Quintus och pretorianerna skulle ta makten i egna händer.
Nej. Hugg av huvudet och ormen kan inte hugga.
Lucilla, Gaius har rätt.
Vi kan inte åstadkomma nåt innan vi kan neutralisera pretorianerna.
Så vi ska inte göra nåt?
Nej. Vi håller masken.
Vi förbereder.
Så länge folket stöder honom är vi röster utan stål.
Vi är luft.
Men för varje dag som går skaffar han sig fiender.
En dag har han fler fiender än vänner.
Och på den dagen agerar vi.
Då slår vi till.
Men tills dess...
är vi fogliga.
Vi är lydiga.
Och vi är förrädiska.
Kom igen!
Okej, det räcker.
Kejsaren vill ha strider och jag vill inte offra mina bästa krigare.
Publiken vill ha strider, så kejsaren ger dem det.
-Du får slaget om Kartago. -Massakern vid Kartago.
Ni kan väl hämta upp tiggarna och tjuvarna från fängelsehålorna?
Det är redan gjort.
Vill ni ge bort rikets bästa gladiatorer...
vill jag dubbla avgifterna.
Du får det som står i kontraktet, annars dras kontraktet in.
Gillar du det inte?
Då kan du krypa tillbaka till det hål du kom ifrån.
Cassius, snälla. Ni kan fria oss.
Är det dig de kallar för spanjoren?
Ja.
De sa att du var en jätte.
De sa att du kunde krossa en mans skalle med en hand.
En mans? Nej.
En pojkes.
-Har de bra hästar i Spanien? -Några av de bästa.
Det här är Argento och det här är Scarto.
De var mina hästar.
De togs från mig.
Jag tycker om dig. Jag ska heja på dig.
-Får du se på spelen? -Min farbror säger att det gör mig stark.
-Och vad säger din far? -Han är död.
Mäster Lucius, det är dags.
Jag måste gå.
Heter du Lucius?
Lucius Verus, efter min far.
Hissa ned!
Claudius!
-Ja? -Fler sköldar!
Ska ske.
När kejsaren kommer in så höjer ni era vapen, hälsar honom...
och talar sen i kör.
Se på kejsaren och vänd honom inte ryggen.
Gå och dö med ära.
Hell, mäktiga kejsare!
Kejsare!
Vi som ska dö hälsar er!
l dag...
återvänder vi till antiken...
för att ge er en återskapelse av det andra fallet...
av det mäktiga Kartago!
På den nakna Zama-slätten...
stod barbaren Hannibals...
oövervinnerliga arméer.
Vildsinta legosoldater och krigare...
från alla råa nationer...
sargade av skoningslös förstörelse...
erövring.
Er kejsare har glädjen att presentera...
den barbariska horden!
Har nån av er varit i armén?
Ja, jag slogs med dig i Vindobona.
Du kan hjälpa mig.
Vad som än kommer ut genom grindarna...
har vi större överlevnadschanser om vi arbetar tillsammans.
Förstår ni?
Om vi håller ihop överlever vi.
Kejsaren presenterar stolt legionärerna...
av Scipio Africanus!
Till döden!
Döda!
Stanna nära varandra.
Håll ihop!
Nära varandra. Sicksacksformation!
Ni är chanslösa.
Lås era sköldar. Håll ihop som en enhet.
Håll kvar!
Håll ihop! Som en!
Bra.
Håll kvar. Ner!
Ja!
Hagen!
Den här kolonnen till vagnen! Den här kolonnen stannar med mig!
Fort!
-Ut med er! -Skynda på!
Maximus!
Enkel kolumn!
Vi vinner!
Mina historiekunskaper är lite vacklande...
men förlorade inte barbarerna slaget om Kartago?
Jo, Ers Höghet.
Ursäkta mig, Ers Höghet.
Nej, det är roligt med överraskningar.
Vem är han?
De kallar honom spanjoren, Ers Höghet.
Jag vill träffa honom.
Ja, Ers Höghet.
Hell, barbarer!
Framåt! Vapnen klara!
Släpp era vapen.
Kejsaren vill tala med dig, gladiator.
Jag står till kejsarens förfogande.
Res er upp.
Din ryktbarhet är välförtjänt, spanjor.
Jag tror inte att det har funnits dess like.
Den här unge mannen påstår att ni är Hektor återfödd.
Eller var det Herkules?
Varför avslöjar inte hjälten sig själv och berättar sitt riktiga namn?
Du har väl ett namn?
Jag heter Gladiator.
Hur vågar du vända mig ryggen? Slav!
Du tar av dig hjälmen och berättar ditt namn.
Mitt namn är Maximus Decimus Meridius...
befälhavare över arméerna i norr...
general över Felix-legionerna...
lojal tjänare till den sanne kejsaren, Marcus Aurelius...
far till en mördad son...
man till en mördad hustru...
och jag får min hämnd i detta liv eller i livet efter detta.
Vakter!
Lev!
Vakter, sänk vapnen!
Maximus!
Far.
Varför lever han fortfarande?
Jag vet inte.
Det borde han inte vara.
Det retar mig.
Det retar mig oerhört mycket.
Jag gjorde det jag var tvungen att göra.
Om far hade fått som han velat hade imperiet varit sönderslitet.
Det förstår du väl?
Ja.
Vad kände du när du såg honom?
lnget.
Han sårade dig djupt, inte sant?
lnte mer än vad jag sårade honom.
De ljög för mig i Germanien.
De sa att han var död.
Om de ljuger för mig så respekterar de inte mig.
Om de inte respekterar mig, hur kan de nånsin älska mig?
Då måste du låta legionerna veta...
att deras förräderi inte förblir ostraffat.
Stackars syster.
Jag skulle inte vilja vara din fiende.
Vad ska du göra?
Hitåt.
Rika mogna kvinnor betalar bra för att tillfredställas av hjältar.
Jag visste att din bror skulle skicka mördare.
Jag insåg inte att han skulle skicka sina bästa.
Han vet inte om att jag är här.
Min familj brändes och offrades medan de fortfarande levde.
-Jag visste inget... -Ljug inte för mig!
Jag grät för dem.
Som du grät för din far?
Jag har levt i rädslans fängelse sen den dagen.
Att inte kunna sörja sin far av rädsla för din bror.
Att leva i terror dagarna i ända...
eftersom din son är tronarvinge.
Jag har sörjt.
Min son var oskyldig.
Det är min med.
Måste min son också dö, innan du kan lita på mig?
Vad spelar det för roll om jag litar på dig eller inte?
Gudarna har besparat dig. Förstår du inte?
l dag såg jag en slav få mer makt än Roms kejsare.
Har gudarna besparat mig?
På deras villkor, den enda makt jag har är att underhålla massan.
Det är makt.
Massan är Rom.
Och medan Commodus styr den, styr han allt.
Hör på mig.
Min bror har fiender, i synnerhet i senaten.
Men medan folket följer honom...
har ingen annan än du vågat stå upp mot honom.
De motsätter sig honom, men gör ingenting.
Vissa politiker har vigt sina liv åt Rom.
En man över alla.
Träffar du honom om jag kan ordna det?
Förstår du inte?
Jag kanske dör i den här cellen i natt eller på arenan i morgon. Jag är en slav!
Vad kan jag göra åt det?
Den här mannen vill ha det som du vill ha.
Låt då honom döda Commodus!
Jag kände en gång en man...
en nobel man.
En man av principer som älskade min far...
och min far älskade honom.
Den mannen tjänade även Rom.
Den mannen är borta.
Din bror gjorde sitt jobb väl.
Låt mig hjälpa dig.
Ja, du kan hjälpa mig.
Glöm att du nånsin har känt mig, kom aldrig hit igen.
Vakt! Hennes nåd är färdig med mig.
Vad heter du?
Julian Crassus.
Namn?
Marcus, Ers nåd.
Min fars namn.
De måste ha känt till Maximus flykt när de hittade de fyra männens kroppar.
De trodde att det var en barbarisk räd.
De här är goda män, trogna kejsaren.
Spänn bågarna!
Sikta, skjut!
Då kanske det var du som visste...
och aldrig berättade för mig.
-Jag visste inte. -Gjorde du inte?
Men en general har alltid kontrollen.
Är alltid den styrande, inte sant?
Jo, kejsare.
Ge då ordern. Säg det.
Skjut.
Maximus.
Styrde du legioner? Vann du många segrar?
-Ja. -l Germanien?
l många länder.
General.
Du har ett stort namn.
Han måste döda ditt namn innan han dödar dig.
Ja, i bortre ändan.
-Senator Gaius. -Hej.
Senator Gracchus.
Det är inte ofta man ser dig avnjuta den vulgära massans nöjen.
Jag låtsas inte vara en man av folket...
men jag försöker att vara en man för folket.
Kejsare!
Roms folk!
På den fjärde dagen av Antiokia...
kan vi fira den 64:e dagen av spelen.
Och i hans majestätiska ära...
har kejsaren vigt dagen åt Roms folk...
med ett historiskt sista slag.
Återvändande till Colosseum i dag efter fem års bortavarande...
presenterar kejsaren stolt...
den ende obesegrade mästaren...
i Roms historia:
Den legendariska Tigris av Gallien!
Han vet mycket väl hur man styr massan.
Marcus Aurelius hade en dröm som var Rom, Proximo.
Det här är inte den.
Marcus Aurelius är död.
Vi dödliga är blott skuggor och damm.
Skuggor och damm!
Som representant för Antonius Proximos träningslag...
presenterar kejsaren stolt...
Aelius Maximus!
De tar emot honom som om han är en av dem.
Massan är ombytlig. Om en månad är han bortglömd.
Nej, mycket tidigare än så.
Det har tagits hand om.
Vi som ska dö hälsar er.
Vi är med dig, Maximus!
Kom igen, gör slut på honom!
Dra, dra!
Förlora! Förlora!
-Stick ihjäl honom! -Döda!
Döda!
Maximus den barmhärtige!
Maximus!
Framåt, vapen redo!
Vad ska jag göra med dig?
Du dör helt enkelt inte.
Är vi så annorlunda?
Du dödar när du måste, precis som jag.
Jag har bara ett liv till att ta. Sen är jag klar.
Ta det nu.
De säger mig att din son...
skrek som en flicka när de spikade fast honom på korset.
Och din fru...
jämrade sig som en hora...
när de gav sig på henne om och om...
och om igen.
Att hedra er själv kommer snart till sin ände...
Ers Höghet.
General!
-General! -Cicero!
-Var har ni ert läger? -l Ostia.
-Vi älskar dig, Maximus! -Hedra segraren!
Säg åt männen att deras general lever. Hitta mig.
-Gå vidare! -Hitta mig!
Kan de höra dig?
-Vem? -Din familj, i livet efter detta.
-Ja. -Vad säger du till dem?
Till min pojke...
säger jag att vi snart ses igen...
och att han ska hålla hälarna nere när han rider på sin häst.
Till min fru...
det angår inte dig.
Och nu älskar de Maximus för hans barmhärtighet...
Om jag dödar honom framstår jag som än mer obarmhärtig.
Allt är som en lång mardröm.
Han trotsar dig.
Varje vinst är en trotshandling.
Både massan och senaten ser det här.
För varje dag han lever växer de sig modigare.
-Döda honom. -Nej.
Jag ska inte göra en martyr av honom.
När jag gick till senaten i dag...
sa jag avsiktligt till dem att jag använde kornreserverna för att betala för spelen.
Såg du vad som hände?
-lngenting. -Precis. lngenting.
lnte en enda liten protest.
Till och med den förmätne senator Gracchus var tyst som en mus.
Varför det?
Jag har hört talas om en viss sjöorm...
som har en egendomlig metod att lura sina byten på.
Den ligger på havsbottnen och spelar sårad.
Den ligger kvar...
när dess fiender kommer.
Sen tar fienden ett par tuggor av den...
men den ligger fortfarande still.
Så...
vi ligger stilla...
och låter våra fiender komma och nafsa.
Låt skugga varje senator.
Cicero, min gamle vän. Jag trodde att vi hade setts för sista gången.
-Jag trodde att du var död. -Nära nog.
-Hur länge har mannarna varit i Ostia? -Hela vintern.
-Och hur ser de ut? -Feta och uttråkade.
-Vem styr? -Nån dåre från Rom.
Hur snart kan de vara klara för strid?
För dig, i morgon.
Jag vill att du gör mig en tjänst.
Kom, se, bevittna.
Har du inte varit på arenan kan du se föreställningen här.
Jätten Maximus vinner över kejsaren Commodus.
Vad ska vi göra? Han trotsar alla...
genom att göra så här mot honom, de...
Kära nån!
-Vi fick honom, han är besegrad. -Bered väg!
Ers nåd? Jag tjänade er far vid Vindobona.
-Tillbaka. -Ers nåd.
Jag tjänade er far vid Vindobona.
Tillbaka!
Och jag tjänade general Maximus. Det gör jag fortfarande.
Stanna.
Tillbaka.
Generalen hälsar att han träffar er statsman.
-För er lojalitet, soldat. -Tack, Ers nåd.
Lämna oss.
Senator Gracchus.
General.
Jag hoppas att ni kan lita på mig...
genom att jag kommer hit idag.
-Är senaten med er? -Senaten?
Ja. Jag för deras talan.
Kan ni köpa mig frihet och smuggla ut mig ur Rom?
l vilket syfte?
Få ut mig utanför stadsmurarna.
Ha friska hästar som kan ta mig till Ostia. Min armé har slagit läger där.
l skymningen den andra dagen återvänder jag med 5 000 mannar.
Men legionerna har nya befäl...
som är lojala mot Commodus.
Låt mina män se mig vid liv, så ser ni var deras lojalitet ligger.
Det här är vansinne.
lngen romansk armé har gått in i staden på 100 år.
Jag byter inte en diktatur mot en annan!
Tiden för halvmesyrer och prat är över.
Och vad händer efter er strålande kupp?
Tar ni era 5 000 mannar och ger er av?
Jag ska ge mig av.
Soldaterna stannar som ert beskydd och lyder under senaten.
Så...
när hela Rom är ert ger ni bara tillbaka det till folket?
Berätta varför.
För att det var en döende mans önskan.
Jag ska döda Commodus.
Roms öde lämnar jag åt er.
Marcus Aurelius litade på er.
Hans dotter likaså.
Jag litar på er.
Men vi har ont om tid.
Ge mig två dagar...
så köper jag er frihet.
Och ni...
ser till att hålla er vid liv...
annars så dör jag.
Nu måste vi gå.
Han kommer att vänta på dig. Stå vid kolossens fot.
Han hittar dig.
Det kommer aldrig att gå.
Kejsaren vet för mycket.
Och vad mig behagar...
blir det för farligt.
Du får betalt när jag återvänder.
Jag ger dig mitt ord.
Ditt ord? Och om du inte återvänder?
Minns du vad det innebar att ha tillit?
Tillit?
Vem ska jag lita på?
-Jag kommer att döda Commodus. -Varför skulle du göra det?
Han gör mig rik.
Jag vet att du är en som håller löften.
Jag vet att du skulle dö för ära.
Du skulle dö för Rom.
Du skulle dö för dina förfäders minne.
Men jag, å andra sidan...
Jag är underhållare.
Vakt!
Han dödade den som släppte dig fri.
Pretorianer.
Halt!
Var har du varit?
Jag skickade bud efter dig.
Snälla.
Vad är det som bekymrar dig?
Har Gracchus en ny älskare?
Jag vet inte.
Jag trodde att ni hade träffats.
Han infekterar alla som en rutten feber.
För Roms hälsas skull måste senaten försvinna.
Och han måste också att försvinna.
lnom kort.
Men inte i natt.
Minns du vad far en gång sa?
" Det är en dröm...
" en mardröm...
" det här livet."
Tror du att det stämmer?
Jag vet inte.
Jag tror det.
Och jag har bara dig att dela den med.
Öppna munnen.
Du vet att jag älskar dig.
Och jag dig.
Ut. Ut härifrån!
Skynda på!
Gratulerar, general.
Du har väldigt övertygande vänner.
Min bror har låtit arrestera Gracchus.
Vi kan inte vänta längre. Vi måste ge oss av i natt.
Proximo kommer vid midnatt för att ta dig till porten.
Din tjänare, Cicero, väntar där med hästar.
-Har du ordnat allt det här? -Ja.
Du riskerar för mycket.
Jag har mycket att återgälda.
Du har inget att återgälda.
Du älskar din son. Du är stark för honom.
Jag är trött på att vara stark.
Min bror hatar hela världen, och dig mest av allt.
-För att din far valde mig. -Nej.
För att min far älskade dig.
Och för att jag älskade dig.
För länge sen.
Var jag annorlunda då?
Du skrattade mer.
Jag har känt mig ensam hela livet...
förutom med dig.
Jag måste gå.
Ja.
Så.
Och jag tog dig.
-Är det inte lite för sent för legionärsspel? -Jag är ingen legionär.
-lnte det? -Jag är en gladiator.
En gladiator?
Gladiatorer slåss bara i spelen.
Vill du inte hellre vara en stor romersk krigare som Julius Caesar?
Jag är Maximus, Roms befriare!
Roms befriare?
Och vem sa det?
Var är Lucius?
Han är med kejsaren, Ers nåd.
-Det är inte sant. -Jo, det är det.
Hon tog den från en korg...
och tryckte den mot sitt bröst, precis här ovanför hjärtat.
-Och den bet henne i bröstet? -Ja.
lbland gör kungliga damer...
väldigt underliga saker i kärlekens namn.
-Jag tycker att det är löjligt. -Jag med.
Syster, kom hit.
Jag har läst för Lucius.
-Jag har också läst. -Ja.
Han är en smart liten pojke. Han blir en stor kejsare en dag.
Vi har läst om den stora Mark Antony och hans äventyr i Egypten.
Och drottningen dödade sig själv med en orm.
Vänta bara tills du får höra vad som hände med våra förfäder.
Om du är riktigt snäll så ska jag berätta om kejsare Claudius i morgon kväll.
Han sveks...
av sina närmaste.
Av sitt eget blod.
De viskade i mörka vrår...
och gick ut sent en natt...
och konspirerade länge.
Men kejsaren visste att det var nåt i görningen.
Han visste att de var flitiga små myror.
Och en kväll satt han ner med en av dem...
och såg på henne...
och han sa:
" Berätta vad du har gjort...
" min flitiga lilla myra.
" Annars så hugger jag ner dina närmaste.
" Du får se på när jag badar i deras blod."
Och kejsaren blev förkrossad.
Den lilla myran hade sårat honom djupare än vad nån annan nånsin kunde ha gjort.
Vad tror du hände sen, Lucius?
Jag vet inte, morbror.
Den lilla myran berättade allt för honom.
Öppna, i kejsarens namn!
Proximo!
Öppna portarna, i kejsarens namn!
Öppna portarna!
Öppna portarna, Proximo.
Vill du dö, gamle man?
Här.
Allt är förberett.
Det verkar som om du har vunnit din frihet.
Är det risk att du håller på att bli en god man?
-Juba. -Död åt alla kejsarens fiender!
Öppna portarna!
Dra!
Framåt! Bilda en kolonn på vänsterflanken!
Jag behöver bara ett par ögonblick, så tänk er för noga.
Vill ni inte vara med, så återvänd till cellerna.
Vi väntar här på dig.
-Styrka och ära. -lväg.
Styrka och ära.
Sikta. Spänn bågarna!
Skuggor och damm.
Maximus!
Jag är ledsen.
Det är gjort.
Vad händer med min systerson?
Och hans mor?
Ska de dela hennes älskares öde?
Eller ska jag vara barmhärtig?
Commodos den barmhärtige.
Lucius stannar hos mig från och med nu.
Och om hans mor...
så mycket som ser på mig...
på ett sätt jag inte tycker om...
så dör han.
Om hon bestämmer sig för att vara nobel...
och tar sitt eget liv...
så kommer han att dö.
Och vad dig behagar...
så ska du älska mig...
så som jag har älskat dig.
Du ska ge mig en arvinge av rent blod...
så att Commodus...
och hans avkomma kan härska i 1 000 år.
Är jag inte barmhärtig?
Är jag inte barmhärtig!
Maximus!
Jag är soldat. Jag lyder.
lnget händer nån som han inte av naturen kan klara av.
Maximus!
De ropar på dig.
Generalen som blev en slav.
Slaven som blev gladiator.
Gladiatorn som trotsade en kejsare.
En slående historia.
Nu vill folket veta hur historien slutar.
Bara en storsint död duger.
Och vad kunde vara mer ärorikt...
än att utmana kejsaren själv på den stora arenan?
-Skulle du slåss mot mig? -Varför inte?
Tror du att jag är rädd?
Jag tror att du har varit rädd i hela ditt liv.
Till skillnad från Maximus den oslagbare, som aldrig är rädd?
Jag kände en gång en man som sa: "Döden ler mot oss alla.
" Allt man kan göra är att le tillbaka."
Jag undrar...
om din vän log mot sin egen död?
Det vet du bäst själv.
Han var din far.
Jag vet att du älskade min far...
men det gjorde jag med.
Det gör oss till bröder, inte sant?
Le mot mig nu, broder.
Sätt på honom rustningen. Dölj såret.
Ringformation!
Quintus, svärd.
Ge mig ditt svärd.
Svärd! Ge mig ett svärd!
Stick era svärd i slidan.
Maximus.
Quintus.
Släpp mina män fria.
Senator Gracchus ska återinsättas.
Det fanns en dröm om Rom.
Den skall besannas.
Det är Marcus Aurelius önskan.
Släpp fångarna fria. Nu!
Maximus.
Lucius är säker.
Gå till dem.
Du är hemma.
Är Rom värt en god mans liv?
Vi trodde det en gång.
Få oss att tro på det igen.
Han var en romersk soldat.
Hedra honom.
Vem hjälper mig att bära honom?
Nu är vi fria.
Vi ses igen.
Men inte än.
lnte än.
Synk: stoffinho17
TlLLÄGNAD VÅR VÄN OLlVER REED